*** BALADĂ DE IARNĂ *** Episodul 11
Traducerea și adaptarea ~~ Claudia75 ~~
Ți-am spus că e interzis să fumezi în studio.
De când nu ne-am mai văzut?
Și tu mă saluți bătându-mă la cap?
- Te-ai descurcat singur? - Desigur.
Am și eu niște ani de experiență.
Ce s-a întâmplat?
Ți-ai luat tot concediul și încă ceva în plus.
Alții ar fi crezut că ai renunțat la slujbă.
A trebuit să mă ocup de ceva.
Poftim.
Fii băiat bun și termină asta în locul meu.
Cere-le acordul celor de la "Marcian" înainte să finalizezi proiectul.
Nu așa procedezi tu, Yujin.
De ce renunți în mijlocul proiectului?
Pentru că tu ești mult mai talentat decât mine.
Asta nu e ceva nou.
Ai probleme cu cei de la "Marcian", nu-i așa?
Nu e vorba de asta, tu doar fă-ți treaba cât mai bine.
Am înțeles.
LEE MIN-HYUNG
Scuză-mă.
Mama vrea să mergem la cină. Ai terminat?
Da.
Poftă bună, Yujin.
Mulțumesc.
Să începem.
Am fost să văd un apartament în apropiere.
M-am gândit că un apartament ar fi mai bun pentru un cuplu de tineri-căsătoriți.
Mamă, nu avem nevoie de un loc al nostru.
Vrem să plecăm în străinătate, la studii.
- La studii? - Da.
Încă n-am vorbit cu Yujin despre asta, dar vreau să-mi continui studiile.
Ești de acord cu propunerea mea?
Da...
Totuși, e prea brusc.
Dacă vreți să studiați, ar trebui s-o faceți.
E o idee excelentă.
Ești de acord să plecăm în străinătate?
Mereu ți-ai dorit asta.
Da.
Hai să ținem o mică ceremonie.
Nu am nimic împotrivă, fă ce dorești.
Bine.
Intru în casă.
Regreți?
Nu.
Ai sosit, Yujin. Ghici cine-i aici.
Bună, Yujin.
Bună.
Plângeai?
Nu, nu plângeam. Nu plângeam, mamă.
Te simți bine?
Sang-hyuk vrea să-și continue studiile în străinătate.
Ce părere ai?
E o idee bună.
Ar trebui să te duci și tu dacă ai șansa.
Mereu am regretat că nu te-am sprijinit cum trebuie.
E un lucru bun, nu?
Mamă...
Nu pot trăi singură?
Ce spui?
De ce spui iar asta?
Mă simt atât de vinovată față de toți.
E un sentiment insuportabil pentru că sunt o persoană rea.
Nu ești rea.
Te-ai întors acolo unde ți-e locul.
Yujin, Sang-hyuk îți face viața grea?
Mama lui tot nu te acceptă?
Nu...
Doar că mă simt vinovată.
Sunt o persoană rea.
Tot nu-l pot uita. E greșit, nu-i așa?
Dacă atunci când îl privesc pe Sang-hyuk,
simt un vid în suflet,
nu-i la fel de rău?
Sunt o persoană rea de când a murit Joon-sang.
M-am înconjurat în propria mea tristețe.
Nu mi-a păsat de ceea ce-i fac lui Sang-hyuk.
Cum pot sta acum alături de el?
Cum pot face asta?
Chiar și așa...trebuie s-o faci.
E atât de greu. Nu pot suporta.
E foarte, foarte greu.
Dl. Park spune că e în regulă dar eu cred că trebuie refăcut.
Ce nu am realizat e...
Te deranjează dacă-mi iau câteva zile libere?
Te poți descurca fără mine?
Asta voiam eu să-ți sugerez.
Nu-ți face griji.
Fii puternică, Yujin.
Sunt alte lucruri la fel de neprețuite ca dragostea.
Relația ta cu Sang-hyuk e foarte importantă.
Neprețuită.
Încearcă să nu rănești prea mult.
Bine.
Bună ziua.
CONCERT KANG MI-HEE
Crezi că va fi de acord să acorde un interviu?
Am rugat-o dar e cunoscută pentru faptul că evită interviurile.
Hai să arătăm ce putem.
Pot vorbi cu Kang Mi-hee?
Despre ce e vorba?
Se pregătește pentru concert.
Puteți reveni după concert?
Acordează pianul înainte de concert.
Tată.
Cum merge?
Asta-i tot?
Te-am mai văzut. Nu ești de pe-aici, nu-i așa?
Sunt în concediu.
Când se răcește, un pescuit la copcă e binevenit.
Nici să nu te gândești.
Apa poate părea puțin adâncă, dar nu este.
Avem câteva victime în fiecare an.
Am salvat mai demult un băiețel de la înec.
Sunt aproape 20 de ani de-atunci.
Înțeleg.
Dar n-are sens să-ți riști viața ca să salvezi pe cineva.
Dacă aș fi în locul lui, aș veni în fiecare an să-mi arăt respectul.
Acel Joon-sang n-a mai trecut nici măcar o dată pe-aici.
Ce ai spus?
Vorbeam de băiețelul pe care l-am salvat.
Acum ar fi de vârsta însurătorii.
Cum ai spus că-l chema?
Joon-sang.
Se numea Joon-sang.
De ce?
Înțeleg.
Tată, o cunoști pe Kang Mi-hee?
Am fost colegi de liceu.
Am auzit că susține un concert și de aceea am trecut pe-aici.
Tu ce cauți aici?
Vreau s-o intervievez pentru emisiunea mea de la radio.
Îmi pare rău că v-am făcut să așteptați.
Îmi pare rău. A trecut atâta timp.
A trecut mult timp.
Am telefonat înainte.
Sunt producătorul emisiunii "Albumul Muzical".
Și fiul lui.
Semeni bine cu tatăl tău.
Încântată să te cunosc.
Îmi făceam griji. Știu că acordați rar interviuri.
Dacă aș fi știut că vă cunoaște,
l-aș fi rugat pe tata să-mi pună o vorbă bună.
Ne convine oricând.
Și ar fi și mai bine dacă ne-ați acorda un interviu în direct, în emisiune.
Ei bine...
Fiul dvs. a telefonat și a spus că vine aici.
Mulțumesc.
Legat de interviu, ar trebui să vorbiți cu asistentul meu.
Unde e dl. Kim?
În camera de control.
El se ocupă de agenda mea așa că haideți să vorbim mai târziu despre asta.
Înțeleg. Ne retragem atunci.
- La revedere, tată. - Ne vedem acasă.
Ai un fiu?
A fost de acord să acorde interviul, nu-i așa?
Ei bine...
A fost atât de ușor acum că tatăl tău ne-a făcut legătura.
Ce bine e când cunoști pe cine trebuie.
N-ar trebui să-l iei pe tatăl tău acasă după concert?
Da, ar trebui să-i spun unde ne întâlnim.
Cunoști un băiat pe nume Kang Joon-sang?
Cu 10 ani în urmă, a venit să mă vadă.
M-a întrebat despre tine.
Și?
A murit curând după aceea într-un accident de mașină.
M-am gândit că, poate, era fiul tău.
Nu e posibil. Fiul meu e în viață și sănătos.
Înțeleg...
Deci ai un fiu.
N-am știut că te-ai căsătorit.
10 minute.
Bine.
Trebuie să mă pregătesc.
Știi că Hyun-soo a murit?
Nu știai?
Când...
Cu mult timp în urmă. Acum 16 ani.
Hyun-soo a murit...
E mai bine să plec.
N-ai plecat?
Am vrut să ne întoarcem acasă împreună după concert.
Ne întâlnim în hol?
Nu, nu rămân la concert.
- Să ai o seară plăcută. - Bine.
- Trebuie să-mi mărturisesc păcatele mai întâi. - Cum?
Nu pot lua cina cu tine.
Aha, de parcă mereu iei cina cu mine.
Cel puțin concertul a fost reușit, nu-i așa?
Da, e altceva decât să-l vezi pe video.
Atmosfera abundă de farmecul ei.
Dar nu cred că a fost într-o dispoziție foarte bună în seara asta.
Parcă era și cam palidă.
Pe aici, dle. doctor.
Dr. Ahn.
Min-hyung! Să ne grăbim!
Mamă!
Mă auzi?
Vă simțiți bine?
Își va reveni?
Va fi ca nouă după o noapte de odihnă.
Cred că a fost foarte stresată.
Mă bucur că ați fost acolo, la concert.
Eu sunt un simplu psiholog.
Dacă ar fi fost ceva grav, n-aș fi fost de prea mare ajutor.
Chiar și așa, vă mulțumesc.
Mama nu ia vreun medicament, nu-i așa?
N-am vorbit cu ea de când m-am mutat în Seul.
Cred că își revine.
Dr. Ahn.
O cunoașteți pe mama de mult timp, nu-i așa?
Da, încă de când trăiam în America.
Sunt singurul ei fiu?
Am trăit toată viața în Statele Unite?
De unde până unde mă întrebi asta?
Te-am văzut crescând de când te-ai născut în America.
Am făcut o afacere bună cu merele astea.
Am dat 5 dolari pe 10 mere. Un chilipir, nu?
Dna. mi-a mai dat două pentru că i-a plăcut de mine.
Îți plac merele. De ce nu mănânci?
Sunt bune.
Yujin.
L-am văzut astăzi pe Lee Min-hyung.
De ce-mi spui mie?
Doar pentru că... credeam că ești curioasă.
Ce vrei să-ți spun?
E ca un test.
Știi că nu prea mă descurc la teste.
Care-i răspunsul corect? Dă-mi un indiciu.
Dacă aș spune că nu-mi pasă, aș minți.
Dacă aș spune că m-ai luat prin surprindere, te-ai supăra.
Ce să spun ca să te simți liniștit?
Ajunge.
Destul de cinstit din partea ta.
Hai să nu mai vorbim despre asta.
Mănâncă, altfel o să le mănânc eu pe toate.
Sunt bune.
Tot vrei să mai înoți acolo?
Aproape te-ai înecat acolo când aveai șapte ani.
- Cum îl chema? - Joon-sang.
Îl chema Joon-sang.
De când te-ai născut în State, te-am văzut crescând.
- Da? - Min-hyung, sunt eu.
Bei?
Pari a fi beat. Da, ești beat.
Unde ești? Vin și eu.
Alo? Min-hyung!
- Unde pleci? - Să-l văd pe Min-hyung.
Chelin!
Min-hyung.
Știam că o să te găsesc aici.
Am venit pentru că eram îngrijorată...
...ca prietenă.
Ce-i cu tine? Nu ești genul care bea așa mult.
Ce s-a întâmplat?
Kang Joon-sang.
Ai spus că semăn cu el, nu-i așa?
Suficient de bine ca oamenii să ne confunde.
Poate că mi-e un fel de rudă.
- Ce tot spui acolo? - Mă gândesc și eu, asta-i tot.
Poate e vreo rudă îndepărtată sau un geamăn de care n-am știut.
Sau poate chiar eu sunt Joon-sang.
Ești o figură.
Îți place Yujin atât de mult?
O dorești atât de mult încât să vrei să fii altcineva?
Am venit să te văd pentru că mi-am făcut griji
iar tu vorbești niște aiureli.
Crezi că tu ai putea fi Joon-sang?
De ce nu te duci atunci să-i spui și ei că ești Joon-sang?
Asta ar fi o idee.
Dar se va întoarce Yujin la mine?
Du-te acasă. Nu ai ce căuta aici.
Nu mai bea. Nu face asta.
Nu vreau să te văd așa deprimat.
Nu vreau să te văd vorbind de Joon-sang din cauza lui Yujin.
Nu vreau să te văd în halul ăsta.
Tu ești Min-hyung, nu Joon-sang!
Ești obsedat de Yujin.
Posibil...
Unde te duci? S-o vezi pe Yujin?
Vreau să fiu singur.
Doream s-o văd pe Jin-suk dar văd că întârzie.
Ai de lucru mâine, ar trebui să pleci.
E un pandantiv nou. Tu l-ai cumpărat?
- Acesta... - Cred că îți place mult.
De obicei, nu-ți cumperi astfel de lucruri singură.
Îți stă bine cu el.
Să mergem.
Te conduc.
Să te îmbraci călduros. Arăți înfrigurat.
N-are importanță câtă vreme inima mi-e caldă.
O s-o pățești dacă răcești.
Mulțumesc.
Min-hyung...
Te simți mai bine acum?
Da.
Ai stat aici în tot acest timp?
Tu ești bine?
Vreau să te întreb ceva.
Ce anume?
Ai auzit numele de Kang Joon-sang?
- Cine este? - Asta vreau să te întreb.
Spune-mi adevărul.
Chiar nu știi cine e Kang Joon-sang?
Nu, cine e?
E numele celui care seamănă leit cu mine.
Și care aproape s-a înecat, exact ca mine.
Tot mai vrei să înoți acolo?
Aproape te-ai înecat acolo când aveai șapte ani.
Ei bine...
Chiar nu știi, mamă?
Sincer, nu.
Min-hyung, s-a întâmplat ceva?
Vreau să mă mai odihnesc puțin.
O să te întorci târziu în seara asta?
Nu am niciun plan așa că ar trebui să fiu acasă devreme.
Hai să ne gătim ceva delicios.
S-a făcut.
Ce este?
Cred că el și Chelin se văd din nou.
Te referi la Min-hyung?
Era în al nouălea cer când se pregătea să plece să-l vadă.
Asta-i bine.
Este, nu-i așa?
Știu de ce-ți faci griji. Dar n-ai de ce.
Am încredere în tine.
- Pe curând. - Da.
Da.
O să-l am gata până la 3:00.
Mai ai nevoie de ceva?
Chelin...
Cu ce ocazie?
Ai nevoie de un motiv ca să vezi un prieten?
Am promis să-ți fac rochia de mireasă.
Ești fată inteligentă dar, uneori, te porți prostește.
Poftim?
Nu e bine să fii întotdeauna sincer, dar e convenabil.
Spune-mi ce ai de spus.
Ai venit să-mi spui că te întâlnești iar cu Min-hyung?
Nu. Dimpotrivă.
Min-hyung mă respinge. Trebuie să mă ajuți.
Tu ești singura care mă poate ajuta. Vreau să-mi faci favoarea asta.
M-am gândit că l-aș putea recuceri pe Min-hyung
dacă tu te măriți cu Sang-hyuk.
Dar Min-hyung nu vrea să se întoarcă la mine.
I-am spus că nu mă deranjează faptul că nu te poate uita, însă nu mă vrea.
Min-hyung suferă din cauza ta și vreau să-l alin.
Îmi doresc atât de mult să fiu lângă el, dar nu-mi permite.
Ajută-mă, Yujin.
Nu de dragul meu, ci de dragul lui Min-hyung.
Te rog.
Tu nu ai cu cine să te duci. Dă-mi mie biletele.
Găsesc eu pe cineva.
- Mai sunt doar două ore până la concert. - Ce mă tot...
Cred că o să le arunc la gunoi.
Poftim.
- Sunt ale tale. - Vorbești serios?
- Înainte să mă răzgândesc. - Atunci le accept.
Trebuie să-mi spui impresiile despre concert.
Sigur.
Ar fi mai bine să mă grăbesc. Mulțumesc.
- Ce faci? - Bine.
- Motivul pentru care am sunat... - Așteaptă.
Înainte să continui,
pot să mă răsfăț puțin privindu-te?
Nu vrei să mă lași să cred
că mi-ai dus dorul și că doreai să mă vezi?
Motivul pentru care am sunat este...
...acesta.
Mi s-a părut corect să ți-l returnez.
Nu cred că e al meu cu adevărat.
Îmi pare rău, Min-hyung.
Nu, mie îmi pare rău.
Când mi-ai telefonat, am bănuit că era ceva legat de pandantiv.
Dar încă speram.
Sunt un prost, nu-i așa?
Totuși sunt recunoscător că am avut șansa să te revăd.
Am stat atât de mult timp în stațiunea de ski
încât mi se pare ciudat să fiu iar în Seul.
Tu ce sentiment ai?
Aici ai senzația că iarna s-a sfârșit.
Nu a nins deloc,
iar oamenii par schimbați.
Lucrurile îmi par străine.
Și eu simt la fel.
Simt că sunt singurul pentru care încă este iarnă.
Aici, lucrurile pe care le pot face sau nu
sunt foarte clare.
Vreau să mă reîntorc acolo.
M-am întâlnit cu Chelin.
Te iubește mult.
M-am simțit rău s-o văd suferind.
Dacă n-aș fi fost eu, tu și Chelin ați fi rămas împreună.
Aș dori să nu-mi spui că ar trebui să mă reîntorc la ea.
Chiar trebuie să-mi spui asta?
Pot face orice dorești, dar asta...
Nu e corect nici față de Chelin.
A fost un gest îngâmfat din partea mea.
Yujin, ție cum îți merge?
Bine.
Dar ție, Min-hyung?
Și mie la fel.
Cred că e becul spart.
Traversăm?
Semaforul e stricat.
Dacă n-aș fi semănat cu Joon-sang,
nici nu te-ai fi uitat la mine, nu-i așa?
Te întrebai dacă nu cumva sunt Kang Joon-sang?
Ai dreptate.
Dar mi-am dat seama că nu ești.
Nu pot fi Kang Joon-sang.
Mă simt de parcă aș aștepta o lumină a semaforului...
care nu se va schimba niciodată.
Nu gândi așa.
Da, e absurd, știu.
E o intersecție în josul străzii. Traversăm pe acolo?
M-am confruntat cu aceeași situație când am fost mai tânără.
Am luat-o pe o altă stradă și îmi amintesc
că am găsit cu greu casa.
Destinația mea e deja decisă.
Chiar dacă lumina e defectă, cred că acesta e drumul pe care trebuie să merg.
Ar fi prea greu dacă aș alege alt drum.
O să plec acum.
Unde ai fost?
Când ai ajuns aici?
Cam acum o oră.
Speram să mergem să vedem un concert, dar...
- Vrei să intri să bei un ceai? - Nu, e în regulă.
Ai stat la birou până acum?
Da...
Apropo...
Un cadou pentru tine.
Am așteptat ca să ți-l pot oferi.
Îți amintești că mi-ai promis să mă iei de mână
dacă o întind spre tine?
Mi-ai promis că o să mă ții de mână când mă voi simți singur și trist.
Te duci mâine la Choonchun împreună cu Sang-hyuk?
Da.
Ar trebui s-o vizitezi pe mama ta mai des.
Trebuie să fie ocupată până peste cap cu pregătirile de nuntă.
Uite, să-i duci asta.
Mamă...
Nu e mare lucru, doar niște pește uscat.
- N-ar trebui să te deranjezi. - Dimpotrivă.
Îți sunt recunoscătoare.
L-ai salvat pe Sang-hyuk al meu.
Nu e adevărat.
N-o mai face să se simtă prost și vino un pic încoace.
Vino aici, mamă.
Yujin, când plănuiești să-ți dai demisia din postul de acum?
Aș putea s-o fac imediat, dar vreau să-i ajut până la nuntă.
Vei avea multe de făcut. Nu ezita să-mi ceri ajutorul.
Da, mamă.
Deci mai e doar o lună până la ziua cea mare?
Da, dle!
Uită-te la el.
- Într-atât ești de fericit? - Mai e nevoie să întrebi?
Nu i-ai spus că e aniversarea tatălui tău?
Nu e nici măcar ziua memorială, așa că nu i-am spus.
Dar a fost destul de atentă încât să-mi ofere asta.
Vino mâine la studio și plecăm împreună într-acolo.
Bine.
- Alo? - Yujin, unde ești?
Mă duc acasă.
Sunt cu dl. Kim. De ce nu vii și tu?
La locul obișnuit.
Care e specială ocazie?
Plecăm în stațiunea de ski și vrem să te vedem înainte de plecare.
Dl. Kim vrea să te vadă.
Vreau să merg acasă.
Nu fi așa, Yujin.
Dl. Lee nu e aici, dacă asta te preocupă.
Nu e vorba de asta. Vreau doar să merg acasă și să mă odihnesc.
Bine atunci.
Pa.
Nu vine?
Vrea să se ducă acasă.
Atunci suntem iar doar noi doi.
Ce deprimant.
Realmente deprimant.
- Atunci hai să-l sunăm pe Min-hyung. - Asta da idee.
Eu sunt. Unde ești?
De ce n-ai trecut pe acolo?
- Să mergem acum? - Nu, vreau să merg acasă.
Cine-i acolo?
E împreună cu dl. Kim.
Ți-l amintești, da?
Și dl. Lee e și el cu ei?
Nu, el nu este.
Ce faci?
Hai să trecem pe-acolo.
N-am mai văzut-o de ceva vreme pe Jung-ah.
Pe măsură ce îmbătrânești, cuvintele care te descriu se schimbă.
Cum că ai avea ochii umezi, înrourați...
Urăsc asta.
Aici.
Dar repede ai ajuns.
- Sunteți de mult timp aici? - Abia am început.
Ești dezamăgit că nu e Yujin aici, așa-i?
- Nu mai glumi pe tema asta. - Nu glumesc.
Vrei s-o sun în locul tău?
De ce nu facem noi pe Cupidonii pentru sufletele astea rătăcite?
Mai întâi suntem aghiotanți și acum suntem cupidoni?
Mai dă-mi pace.
Scuze, aveam intenții bune.
Hai să bem.
Yujin...ai venit...
Nu sunt eu de vină.
Sang-hyuk, ochii care nu se văd, se uită. Ia loc.
Bună seara.
De ce n-ai spus că veniți?
Nu ne-am gândit că o să veniți.
- E în regulă, eu am adus-o. - Înțeleg.
Eu trebuie să plec. Am trecut doar să-mi iau rămas-bun.
Nu pleca încă.
Nu pleca din cauza noastră. Noi ar trebui să plecăm.
- Cum de s-au complicat lucrurile așa? - Asta spun și eu.
Sang-hyuk.
Cât o să mai continui să mă minți?
Cât o să mă mai faci să sufăr?
Poftim?
Pariez că te-ai fi distrat de minune dacă n-aș fi fost eu.
Ar fi trebuit să-mi spui și ți-aș fi dat voie să te duci.
Nu te-am mințit.
N-am știut că dl. Lee e acolo.
De ce te-aș minți?
Atunci ieri ce-ai făcut?
De ce te-ai întâlnit cu dl. Lee?
Asta...
Trebuia să-i înapoiez ceva.
Și astăzi?
Dacă n-aș fi fost de față, ai fi avut și astăzi să-i returnezi ceva, așa-i?
Sang-hyuk, cum poți spune asta?
Nu-ți place să spun asta, nu-i așa?
Urăsc faptul că nu pot avea încredere în tine!
Durerea că te-aș putea pierde aproape m-a ucis.
Asta nu-ți dovedește cât de serios sunt?
Tu ești tot ce am nevoie, dar eu nu sunt destul pentru tine?
- Așa este? - Nu este așa.
Sang-hyuk!